The оpen book
Мамалигівський ліцей Мамалигівської сільської ради Емайл: mamaligashkola@ukr.net
четвер, 11 січня 2024 р.
субота, 6 січня 2024 р.
![🗓️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/1f5d3.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
Руданський дуже гарно співав стародавнім наспівом і любив українські пісні, особливо давні. Одна з його пісень – це доля поета, історія його кохання до Марії Княгницької.![♥️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t33/1.5/16/2665.png)
![♥️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t33/1.5/16/2665.png)
Степан і Марія познайомилися в Кам'янці-Подільському, де Степан, навчаючись у Подільській духовній семінарії, жив деякий час на квартирі Маріїної матері – вдови. Степан Руданський та його друг Іван Квартирович закохалися в красуню, обидва хотіли одружитися. Руданський, їдучи до Петербурга, заручився згодою Марії на одруження. Та не так склалося, як гадалося. Степан поступив до медико-хірургічної академії, відмовився від ситого попівського життя, тому мати Марії заборонила дочці й думати про хлопця. Із північного Петербурга Степан звертався до коханої «Повій, вітре, з України».
![♥️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t33/1.5/16/2665.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![✍️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t69/1.5/16/270d.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
Через два десятиліття після його смерті друзі поставили на могилі кам’яну брилу, на якій викарбували слова з його вірша:
"На могилі не заплаче ніхто в чужині,
Хіба хмаронька заплаче дощем по мені"
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
понеділок, 1 січня 2024 р.
![❄️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/2744.png)
![🗓️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/1f5d3.png)
![❄️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/2744.png)
![❄️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/2744.png)
![❄️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/2744.png)
![☝️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tc7/1.5/16/261d.png)
![❄️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/2744.png)
А ще у цьому місяці особливо колючі сніги – вони січуть боляче обличчя. І така природня особливість також могла стати причиною появи назви «січень».
![❄️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/2744.png)
![❄️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/2744.png)
Мав і інші назви: студень, сніжен, вогневик,льодовик, тріскун, щипун.
![❄️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tb5/1.5/16/2744.png)
![☝️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tc7/1.5/16/261d.png)
Січень без снігу – літо без хліба.
Січень – всій зимі господар.
Морозяний січень – врожайний випаде рік.
Коли у січні слякота – в липні часті дощі.
Січень погідний – рік буде плідний.
Січень сірий – хлібам біда.
Січень, січися, а ти до печі тіснися.
Січень сухий і холодний – літо очікується жарке.
Якщо бджоли заворушились у вуликах цієї пори, весна буде дощовою та мокрою.
Коли січень найгостріший, тоді рік найплідніший.
Якщо дерева в січні часто покриваються інеєм – на щедрий врожай.
Кінь лягає на землю у січні перед снігопадом.
У січні такий день: сюди тень, туди тень, та й минув день.
понеділок, 25 грудня 2023 р.
Різдвяна ялинка – найкраща у світі! Тільки сама ялинка різдвяною бути не може. Вона має стояти посеред великої кімнати, її прикрашають кульками, хлопавками, срібними янголами, а ще…
- А ще – слониками! - вигукнув Ґудзик. – Я хочу прикрашати Різдвяну ялинку. Тоді я побачу всі дива, які стануться у Різдвяну ніч!
четвер, 14 грудня 2023 р.
Піду у поле. Десь на перехресті
закличу Зиму на гарячий чай.
Вона хворіє. А багато честі
її потішить. Ну ж бо, поспішай!
У мене є чебрець, травнева м'ята,
У мене кухлик є. І тепла хата.
Ходи до мене. Погостюємо. Ходи.
Я капці дам, старенькі та пухнасті.
І теплу шаль -- бабусину любов,
що маю в спадок. То таке є щастя
сховатись в неї, ніби під покров.
Ходи. Ходи. Потеревеним трохи.
Про моду, кавалерів та книжки.
І не біда, що з різної епохи.
У нас є спільні теми і плітки.
Погрієш руки. Вся замерзла, бідна.
Чого ж тинятись вічно по снігах?
Дивись, коса біліє, зовсім срібна.
І іній... Сивий іній на очах.
Зігрію тебе чаєм з літнім медом.
І пряник маю добрий, із цитрин.
Накрию ноги коциком чи пледом.
І вижену застуду із судин.
І до весни удвох перезимуєм.
Нехай сніги без тебе поживуть.
Подружимось. І разом почаюєм.
І куці дні скоріше промайнуть...
Людмила Галінська
понеділок, 11 грудня 2023 р.
четвер, 7 грудня 2023 р.
УКРАЇНСЬКА ХУСТКА
А хустка в нас завжди була в пошані
Їх гарно так замотували пані,
А літню хустку часто вишивали,
Щоб гарною на голові була.
І хустка людям щедро дарувала
Свій захисток від сонця і тепла.
Бо голови від спеки закривала,
А взимку гріла і несла тепло.
Та від хурделиць ревно захищала,
Щоб затишно у холоди було.
Тож за турботу їх усі любили:
І прикрашали, як могли, усі.
Хустки яскраві діточки носили,
А вже темніші — вдови, бабусі…
Та всі любили хустинки з квітками,
Щоб маками і ружами цвіли…
Тому хустки були завжди з жінками,
Як навіть в путь останню їх вели…
Краса в хустині нашій споконвічна,
Як і душа, що з піснею жила.
Бо в українок і душа лірична,
У ній багато сонця і тепла.
вівторок, 5 грудня 2023 р.
5 грудня, 145 років тому, народився Олександр Олесь - видатний український поет, прозаїк і драматург, перекладач.
"Його віршами освідчувались у коханні два покоління" - написала про Олександра Олеся Оксана Забужко.
Він творив у важкі часи нашої історії: революція, громадянська війна.
У 1919 р. змушений був покинути Україну, туга за рідним краєм не покидала його. Але в Україну він так і не зміг повернутися.
Його називали "українським Гейне" і "українським Надсоном".
"Популярність - се зайва річ і не потрібна. Роздути все можна, але роздуте завжди лопається".
Декілька фактів про письменника
Справжнє ім'я — Олександр Іванович Кандиба. Олесем його називала дружина. У результаті поет почав друкувати інтимну лірику (а згодом й інші твори) саме під таким псевдонімом.
Народився письменник у селі Білопілля Харківської губернії 5 грудня 1878 року. Там він закінчив початкову школу та училище.
Писати вірші почав у віці 15 років, у рукописних журналах «Комета» та «Первоцвіт». Перший вірш був надрукований у 1905 році в альманасі «Багаття».
Перша збірка поезій, «З журбою радість обнялась» вийшла у 1907 році коштом мецената Петра Стебницького. Завдяки історикині Олександрі Єфименко, книга отримала широкий розголос.
Після закінчення університету Олександр Олесь намагався знайти професію хоч якось пов'язану з творчою діяльністю — у газетах чи видавництвах. Проте результату це не дало, внаслідок чого поет 10 років працював ветеринаром на Дарницькій скотобійні в Києві.
За роки життя поет видав 10 збірок поезії. Оскільки авторську назву другої книги («Будь мечем моїм!..») не пропустила цензура, Олесь назвав її «Поезії. Кн.ІІ» і надалі продовжував нумерувати нові збірки римськими цифрами.
Захоплювався музикою: грав на арфі, лірі й кобзі. Це мистецьке уподобання Олеся зумовило особливу музикальність його поетичних творів. Не випадково понад 80 відомих композиторів у різні часи зверталися до творчості Олександра Олеся.
Навесні 1917 року, виступає як послідовний націонал-демократ, обстоює незалежність України.
У 1919 році, рятуючись від більшовизму, Олександр Олесь з дипломатичним паспортом виїздить до Угорщини, залишаючи у Києві сім'ю. Через 4 роки Червоний хрест допомагає вивезти з УРСР дружину та сина.
Складне життя емігранта минає в Будапешті, Відні, Берліні, Празі. Тяжкі настрої автора передані у віршах збірок "Чужиною" (1919), "Кому повім печаль мою" (1931). Ностальгія за Україною — ось журба і біль Олександра Олеся.
Не було миті, щоб Олесь думками не линув додому:
"Живу і дихаю, і гину,
Під час еміграції довгий час працював в уряді УНР в екзилі. У 1921 році поет допомагав закордонному українському товариству в справах надання допомоги голодуючим.
В еміграції (1919 — 1944) Олесь видає книги поезій "Чужиною" (1919), "Княжі часи. Минуле України в піснях" (1920), "Перезва" (1921), "Кому повім печаль мою..." (1923), "Поезії. Кн. Х"( 1931).
Багато творів Олесь написав для дітей: "Ялинка", "Поєдинок", "Рак-рибалка", "Вовченя",. "Іменини", поеми "Грицеві курчата", "Водяничок", драми-казки, інсценізації за українськими народними казками.
Помер поет у 1944 році, через місяць після отримання звістки про смерть сина Олега Ольжича у концтаборі Заксенгаузен.
"Все мені ти снишся, мій маленький сину,
Був похований на Ольшанському кладовищі у Празі.
![✍️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t69/1.5/16/270d.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
Понад вісімдесят композиторів - українських, чеських, французьких - поклали його вірші на музику.
А сам Олесь писав:
![✍️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t69/1.5/16/270d.png)
Чоловік Лесі Українки Климент Квітка згадував, що Леся "…по виході першого тому віршів Олеся сказала, що він випередив її яко ліричний поет, і притім не зажурилася і сказала тільки, що їй вже писати ліричних віршів не варто".
![☝️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tc7/1.5/16/261d.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
3.
Любов до рідного слова він ввібрав з казками матері. Рано почав читати. Під час навчання у Харківському ветеринарному університеті самостійно вивчав польську, сербську та болгарську мови.
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
З проголошенням УНР Олександр Олесь долучився до відновлення Української держави.
У лютому 1919 року він як дипломат представляв уряд незалежної України в Будапешті.
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![✔️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/td8/1.5/16/2714.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![✍️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t69/1.5/16/270d.png)
І думи рвуться, як пташки,
Туди, туди, на Україну,
Яку я кинув на віки..."
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
Він є автором драматичних творів "По дорозі в Казку", "Над Дніпром", "Ніч, на полонині".
Відомий Олександр Олесь і як перекладач казок.
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
![✍️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t69/1.5/16/270d.png)
Що з тобою полем, степом ідемо,
Що б’ємось за нашу Україну,
Розриваєм пута, вікове ярмо."
![🖋️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t10/1.5/16/1f58b.png)
Підписатися на:
Дописи (Atom)